jeg hamret på døren men hun lukket ikke opp
så jeg la mitt lille hode ned på stenen
hodet på stenen føttene på trinnet
lukk nå opp, min egen, i himmelens navn
Er du ikke redd for at det er for primitivt?
Nei, hvordan det?
Der jeg kommer fra synger alle fyllebøtter sånn.
nei å nei jeg vil ikke ha en fin herre
jeg vil ha en fra min egen stand
var det ikke for dette giftermål så sto du ikke her
jeg vil ikke drikke med deg det ville jeg bare angre
to hjerter fire øyne
gråter hele dagen og hele natten
mørke øyne dere gråter fordi
dere ikke kan være sammen
dere kan ikke være sammen
POLEN, 1949
er det en kjærlighet sendt fra oven?
eller blir den hvisket oss i øret av Djevelen?
Det er vakkert.
- Hvilken dialekt synger de på? - Lemkovsk.
Jeg tenkte meg det.
- Synd. - Hvordan da?
At det ikke er vår.
Det raker da ikke deg om det er vår eller ikke.
Unge venner! Dere lurer kanskje på-
- hva dere gjør foran dette prektige paleet.
Men det er nå deres hjem.
Dere vil gå inn denne døren til en verden av musikk, sang og dans.
Musikken fra landet.
Deres besteforeldres og oldeforeldres musikk.
Smertens og ydmykelsens musikk.
Og gledens musikk, om enn gjennom tårer.
Dere tenker kanskje også på om alle slipper inn.
Og mitt svar er: Så avgjort ikke.
Bare de aller beste gjør det.
Og etter kyndig veiledning fra våre lærere-
- vil dere opptre på vårt lands og brødrelandenes scener.
Jeg innbyr dere til å gå den edle kamp med dere selv og hverandre.
Folkets talent skal ikke lenger gå til spille. Hurra!
- Må vi kunne lese noter? - De vil ha bøndenes musikk.
- Hva skal du synge? - En sang fra fjellet.
Og du?
Jeg vet ikke ennå.
Hva er din sang?
Jeg er ved bredden og du er ved bredden
hvordan kan jeg sende deg et kyss?
Den er fin. Den kan jeg.
Den blir fin tostemt.
Jeg er ved bredden og du er ved bredden
hvordan skal vi finne sammen?
vi vil lære en hest å svømme
og finne sammen
vi vil lære en hest å svømme
og finne sammen
Takk.
Unnskyld, frøkenen med panneluggen...
Hva annet kan De?
- Hva jeg kan synge? - Ja.
Det er så mange søte piker
med pene navn hver især
men bare ett navn din tanke slører
man får ingen nattero i forelskelsens favn
- Takk. - Og omkvedet.
hjerte du vil ikke være stille
hjerte det er så skjønt å være til
hjerte det er så skjønt du banker livlig
takk til deg hjerte
for at kjærligheten gror
- Hvor har De hørt den sangen? - På kino.
Omreisende kino viste en russisk musicalfilm i landsbyen.
- Hva handler den om? - Kjærlighet, selvfølgelig! "Hjerte".
- Kan De danse? - Grunntrinn. Resten kan jeg lære.
- Flott. Takk. - Takk selv.
Den andre hadde en fin, ren stemme.
- Hun har også noe. - Hva da?
Energi. Sjel. Hun er noe for seg selv.
Som De vil.
Vi kan få et dusin dansere ut av den flokken.
Ser De piken Deres?
- Hvilken pike? - Hun med "Hjerte".
Hun har noe eget.
Ikke mors beste barn.
Hun er ikke fra fjellet, men fra Tomaszów. En svindler.
- Men hun synger fint. - Og hun har sittet inne.
- Hva? - Hun drepte visstnok faren sin.
Og hun har fortsatt en betinget dom.
- Hvordan vet De det? - Kaczmarek undersøkte henne.
Hodet, Zula...
Se opp.
VI HILSER MORGENDAGEN VELKOMMEN
Sett det fast.
Å faen.
Hva skjedde med faren?
- Hvem sin far? - Deres.
- Hva mener De? - Hva satt De i fengsel for?
Han tok feil av meg og mor. Jeg tok en kniv og viste ham forskjellen.
Ingen fare, han døde ikke.
Er De interessert i mitt talent? Eller i meg som person?
Prøv å synge dette.
Ikke dårlig.
Beinet høyere opp!
Bra.
Fint, Mateusz. Bravo!
Hold takten!
Se på hverandre.
En, to, tre! En, to, tre! Armkrok og drei!
En, to, tre! En, to, tre!
PARTIET FOLKET FEDRELANDET
WARSZAWA, 1951
to hjerter fire øyne
gråter hele dagen og hele natten
mørke øyne dere gråter fordi
dere ikke kan være sammen
dere kan ikke være sammen
min mor nektet meg
å elske denne gutten
et hjerte måtte være hugget i sten
for ikke å elske den gutten
Jeg har fått nok av dette.
La oss gå.
- Vent litt. La oss nyte det. - La dem feste.
Vi kan ha vår egen fest.
Jeg må si Dem noe.
Jeg har aldri trodd på denne folkemusikken.
Men dette beveget meg. De er et geni.
De tar noe som er så... og gjør det vakkert.
Takk, begge to.
Det er mitt livs fineste dag.
I repertoaret har dere uvurderlige skatter-
- fra vårt folks kultur. Det er ytterst prisverdig.
Vi vil gjøre dere til et levende visittkort for vårt fedreland.
Men tiden er inne for å legge noe nytt til repertoaret.
Om landreformen, verdensfreden og truslene mot den.
Et sterkt nummer om lederen av verdens proletariat.
Vi vil til gjengjeld gjøre alt for å vise vår takknemlighet.
Og så, hvem vet? Berlin, Praha, Budapest, Moskva.
Hva syns De?
Vi vil uttrykke vår takknemlighet for Deres anerkjennelse av vårt arbeid.
Men vårt repertoar bygger på autentisk folklore.
Landbefolkningen synger ikke om landreformer, fred og ledere.
Så det ville blitt vanskelig.
Jeg forstår.
Får jeg lov? Kaczmarek Lech, administrativ leder.
Kamerat Biletska, jeg kan forsikre Dem om-
- at folket ikke er så ignorant, heller ikke på landet.
Tvert imot. Og de vil synge om de emnene-
- så lenge de blir oppfordret til det-
- og blir veiledet i det, og det er gitt tillatelse.
Jeg mener at nettopp det er rollen vårt ensemble bør påta seg.
Takk.
om den vise elskede
vidunderlige Stalin
de skjønneste sanger
i vår tid blir sunget
om den vise elskede
vidunderlige Stalin
de skjønneste sanger
i vår tid blir sunget
Vi sverger, fedreland.
Ved de store patrioter og revolusjonære.
Feliks Dzierzynski og Karol Swierczewskij.
Vi drar til Berlin.
Til den internasjonale ungdomsfestivalen i desember.
I dag Berlin, i morgen Moskva, og så gud vet hvor.
Skal vi ikke gjøre noe med Janitska?
- Hva er det med henne? - Hun er for mørk.
Vi skal likne folket og vise rent polske, slaviske trekk.
Se på øynene hennes.
Hvordan vet De det om Berlin?
Fra ministeren.
Kanskje jeg overdriver. Vi kunne bare farge håret hennes.
snart verdens grunnvoll seg forrykker
Vi som var intet skal bli alt
våkn til kamp av deres dvale
Jeg vil være sammen med deg til verdens ende.
Men det er noe jeg må fortelle deg.
Jeg rapporterer om deg.
Hva mener du med rapporterer?
Jeg er hos Kaczmarek en gang i uken for å skrifte.
Men jeg sier aldri noe som kan skade deg.
Det verste er at han prøver seg på meg.
- Hva vil han vite? - Alt mulig.
Hva du gjorde under krigen. Om du hører på Radio Free Europe.
Om du har dollar. Om du tror på Gud.
Gjør du? Det gjør jeg.
Jeg visste det. Faen så dum jeg er.
Hva ville du gjort i mitt sted? Jeg er prøveløslatt.
Ellers ville jeg ikke fått være med i truppen! Wiktor!
Dra til helvete, småborgerlige rasshøl! Faen ta deg.
Hvis jeg ville, kunne jeg knust deg fullstendig.
hjerte du vil ikke være stille
hjerte det er så skjønt å være til
hjerte det er så skjønt du banker livlig
takker deg hjerte
for at kjærligheten gror
MOSKVA-WARSZAWA-BERLIN
FREMAD VERDENS UNGDOM!
Som De alle vet er Berlin i disse dager frontlinjen-
- mellom den sosialistiske og den imperialistiske leir.
Mellom fredens og revansjistenes krefter.
Og ved frontlinjen er det jo som oftest slik at alt kan skje.
Så vi må holde sammen, være på vakt og passe på hverandre.
Hva de enn sier, så er tyskere stadig tyskere.
Dette skjer bare en gang i livet. For dere, livets eventyr!
Unnskyld meg.
400 meter betyr 10 minutter å gå fra teateret.
Der ender russisk sektor. Jeg venter der.
Men hva skal jeg gjøre der? Hvem vil jeg være?
Du er sammen med meg. Vi skal være sammen.
Jeg kan ikke engang fransk.
Det lærer du fort. Du har både språkøre og talent.
Du er noe helt spesielt. Jeg vil ikke leve uten deg.
Javel. La oss gjøre det.
ØST-BERLIN, 1952
Hva er det med deg? Det er festbankett.
Kameratene vil møte deg.
Jeg skal sette opp håret. Jeg kommer snart.
Du er forresten vakker.
Skynd deg litt.
Polen og Den Tyske Demokratiske Republikk...
- Polen, Tyskland... - Gode venner.
Kommunistiske brødre.
Vi må danne et kommunistisk fellesskap.
Vi er brødre. Brødre og søstre.
Vi er brødre og søstre.
Smaker det?
Hjemmelaget her på stedet. Det er vår spesialitet.
Tusen takk. Det er veldig godt.
- Fisk fra Østersjøen. - Ja?
epletrær og pæretrær blomstret
mens en tåke over elven gled
ned til elven der gikk såmenn Katjusja
til den bratte elvebredd gikk hun ned
ned til elven der gikk såmenn Katjusja
til den bratte elvebredd gikk hun ned
hun gikk ned og begynte å synge
om en steppeørn så grå og stolt
og om den hun bar på i sitt hjerte
Unnskyld meg.
og hvis brev hun sparte hver og et
og om den hun bar på i sitt hjerte
og hvis brev hun sparte hvert og et
PARIS, 1954
Taxi!
- En til, takk. - Beklager. Vi stenger nå.
De kan dra på Marlette. De har åpent til klokken 1.
Men mellom oss to...
Har hun ikke dukket opp nå, kommer hun aldri.
Hvor lenge er du i Paris?
Vi reiser i morgen.
Hvordan er livet her?
Jeg får til dagen og veien ved å komponere og spille på en klubb.
Det er bra.
- Er du sammen med noen? - Ja.
Jeg også.
Er du lykkelig?
- Jeg følger deg hjem til hotellet. - Nei, du vet hvordan det er.
Bare et lite stykke. Ingen ser oss.
Kan du fortelle meg hvorfor du aldri kom?
Jeg følte at det ikke ville gå.
Ikke selve flukten.
Men jeg var ikke klar, jeg var ikke god nok.
Ikke god nok?
Ikke så god som deg. Og i det hele tatt.
- Du vet hva jeg mener. - Nei.
Kjærlighet er kjærlighet.
Jeg vet en ting. Jeg ville ikke ha flyktet uten deg.
Nå har du fulgt meg langt nok.
Har du vært hos en hore?
Jeg har ikke penger til horer.
Jeg var sammen med kvinnen i mitt liv.
Strålende.
Så la meg sove nå.
JUGOSLAVIA, 1955
Det er flott, hva?
- God dag. - God dag.
- Har De kjøpt billett? - Ja.
Jeg vil veldig gjerne høre hva De syns.
Vi har en del nye numre. Til og med et på jugoslavisk.
- En liten hilsen til vertslandet. - Det er fint.
Det er mer stil over det nå, mer futt i det.
Det var synd De måtte forlate oss. De hadde talent.
- Vil De sitte i vår gjestelosje? - Nei takk, jeg har en god plass.
Fint, fint.
Vi ses i kveld.
silketråd og serbisk kjolesnitt
beste garn så fin en tråd
jeg er liten og du er så søt
Milan min
elskede
mine kjærtegn kommer til deg fra Moravafloden
skjorten er brodert
og jeg er lovet bort til min skjønne Milan
jeg spinner en silketråd av mine drømmer
mitt hjerte vever det sarteste stoff
det flerres alt for lett
- Hvor sender dere meg? - Til Moskva.
Jeg er her lovlig. Jeg har visum.
Jeg er ikke polsk statsborger lenger.
Det vet vi.
Rolig, du skal ikke til Moskva.
Du skal til Zagreb og etterpå til Paris, eller noe sånt.
Polakkene ville ha deg til Warszawa, -
- og det ville nok ikke vært bra for deg.
- La meg bli bare en natt. - Toget venter.
Det gjelder en kvinne. Mitt livs kjærlighet.
Så du vil til Warszawa med henne?
En femme fatale?
De sier at Warszawa er Øst-Europas Paris.
min mor forbød meg
å elske denne gutten
men jeg legger armene om ham
jeg vil elske ham til jeg dør
- Nora! - Hva?
Bare smekk døren når du går. Jeg kommer tilbake og låser.
- Fint! - Samme historie hver kveld.
- De er aldri ferdige i tide. - Stakkars Michel.
Jeg får komme tilbake igjen. For et liv!
Vent! Pianoet lyder ikke riktig her.
Vi tar det ut her, og bruker det ved mordet.
Strykerne kommer inn for tidlig. La oss vente til skyggene synes.
Forstått.
- Så du er blitt gift? - Ja.
Jeg gjorde det for oss.
Det var ikke kirkebryllup, så det gjelds ikke.
- Hva heter du nå da? - Gangarossa-Lihonj.
- Ganga... hva? - Gangarossa, det er siciliansk.
Det viktigste er at du ikke er gift.
- Eller er du? - Gi deg.
Jeg har ventet på deg.
to hjerter fire øyne
gråter hele dagen og hele natten
mørke øyne gråter fordi
dere ikke kan være sammen
dere kan ikke være sammen
min mor forbød meg
å elske denne gutten
men jeg legger armene om ham
jeg vil elske ham til jeg dør
pendelen slo tiden ihjel
så hvem vil huske denne stund?
- Det er for mange v'er på rad. - Nei.
elsket flyktet og overlevde å gode gud
Det stemmer ikke med verseføttene.
Jo, når man uttaler ordene riktig.
Men hva har det å gjøre med "Hjerte"?
Det er en fri oversettelse.
Og hvem sto for oversettelsen? Ikke si det var din lille dikterinne.
Jo, og hva så?
- Juliette gjorde meg en tjeneste. - Det vil jeg da håpe.
- Jeg syns den er litt dum. "Pendelen slo tiden ihjel."
"Oh, mon dieu". Å, gode gud.
Så kritisk du er! Juliette er en anerkjent dikter.
- De ga nettopp ut hennes antologi. - Jeg vil ikke synge den.
- Da blir det ingen plate. - Da får det bli sånn.
Vær snill med Michel. Han er god å kjenne.
Vi er gode venner, og han blir sikkert glad i deg også.
- Hvorfor? - Fordi du er sjarmerende.
Med "slavisk sjarm", som de sier. Men ikke for mye sminke.
- Hvorfor ikke? - Du er pen alt.
Bare vær deg selv, slapp av.
- Med eller uten slips? - Med.
- God kveld. - God kveld.
- Hvem er gjestene? - Interessante mennesker.
- Og din berømte dikterinne? - Jeg antar det.
Hun er ingen trussel.
Hun har hatt to elskere siden meg. Med Michel får du bare improvisere.
- God kveld. - God kveld.
- Wiktor! - Det er Michel.
- God kveld. - Michel, det er Zula.
Gleder meg.
Fint å endelig møte Dem. Jeg har hørt mye om Dem.
- Takk. - Velkommen.
- Hvordan ble filmen mottatt? - Veldig bra. Vi er fornøyd.
- Det er bra for deg også. - Det gleder meg.
Bare konverser litt, du. Jeg ser meg litt omkring.
Hun er en egen en.
Nei, men jeg kan se...
God kveld.
- Unnskyld meg. God kveld. - Jeg har tenkt på teksten Deres.
Hvilken tekst?
- Til sangen min. - Javel...
"Pendelen slo tiden ihjel." Det er fint, men jeg fatter det ikke.
- Ikke? Det er en metafor. - Som skal bety hva?
At tiden står stille når man er forelsket.
- Trives De her? - Paris? Det er greit.
- Det må være litt av et sjokk. - Et sjokk? Hvordan det?
Kinoer, kafeer, restauranter, butikker. Så vidt jeg vet...
Oss imellom, så var livet bedre i Polen.
- Hvorfor flyktet De da? - Jeg flyktet ikke.
Jeg giftet meg med en italiener og forlot landet lovlig.
- Har De noen gang vært i Palermo? - Nei.
Så synd.
Skål.
Selv om vi ikke hører på det i dag. For i musikken, som i livet...
Unnskyld meg.
- Hva faen har du fortalt ham? - Hva mener du?
At jeg spilte bondepike. At jeg tystet på deg.
At jeg drepte faren min.
- At jeg danset for Stalin i Kreml. - Det var en fin detalj.
- Jeg ville gi deg litt mer koloritt. - Mer koloritt?
Folk gjør sånn her.
- Hvordan? - Jeg vet ikke.
Edith Piaf arbeidet på bordell, og de elsket henne mer for det.
På bordell! Hva faen gjør du med meg?
Og Giovanni var ikke hertug. Han handlet med slepet glass.
Herregud, jeg lar det være fra nå. Skal vi gå hjem?
Jeg snakket med elskerinnen din.
Hun var fin. En vakker rygg, men...
Lovlig gammel. Dere kler hverandre.
Språket deres er vakkert. Det lyder veldig lydmalende.
"Metafor"...
Idiot.
Drittsekk.
Det er hardt.
Ta det rolig, Zula.
Det som skjer, det skjer.
Jeg elsker ham, og sånn er det.
Zula, hva er det?
- Hva gjør du? - Kom inn hit. Jeg er litt trett.
Ikke nå, vennen. Vi skal på L'Eclipse.
- Alle går. - Greit, men gi meg et øyeblikk.
I Polen var du en mann. Du er en annen her.
Kanskje jeg innbilte meg ting.
Men alt er vidunderlig. Vi er i Paris.
Jeg elsker deg av hele mitt hjerte.
Og ikke tenk på Michel. Vi kom veldig godt overens.
Jeg ordner alt.
langt fra deg
vil nå bare glemme deg
viskes ut litt etter litt
som en skygge i natten
Stopp!
Hva?
Det er tomt.
Tomt?
Vi har 40 minutter igjen. Ikke ødelegg det.
Greit. Jeg gjør det riktig. Du får det som du vil ha det.
Jeg?
Alt dette er for deg.
- Tro på deg selv. - Det er deg jeg ikke har tro på.
- Skal vi fortsette? - Vi tar den igjen.
Langt fra deg Zula
stormen kunne saktens rase for vårt blikk
fortært av lidenskap og
kjærlighet
pendelen slo tiden ihjel
så hvem vil huske denne stund?
da de to drev vekk med vinden
Hvorfor er du så trist?
Se. Vårt første barn.
En horeunge.
- Hva er galt? - Ikke noe, egentlig.
Alt er herlig. Franskmennene vet hva de gjør.
Og Michel er en sann mester. Han knulla meg seks ganger på en natt.
Ikke som en viss polsk kunstner i eksil.
Se, det var bedre.
- Ut herfra! - Unnskyld.
- Hva har du gjort med henne? - Ingenting. Hun reiste.
Til Polen.
- Polen? - Ja, Polen.
Hallo?
Er det Mazurek-ensemblet?
Mazurek i Bialaczów.
04 18.
Zuzanna Lihonj, takk.
Lihonj.
Zula.
Hun kom nettopp tilbake.
Javel.
Og De vet ikke hvor hun er?
Jeg vet ikke hvordan jeg kan hjelpe Dem.
De har hverken fransk eller polsk statsborgerskap.
Hva konsulatet angår eksisterer De ikke.
Men mellom oss to... Hvorfor i allverden vil De reise?
Jeg er polsk.
- Nei, hold opp. - Det gjør jeg.
De flyktet. De bedro oss. De sviktet de unge som stolte på Dem.
De elsker ikke Polen.
- Jo. - Nei, det gjør De ikke.
Men det fins en løsning.
Hvis De virkelig angrer Deres udåd, -
- har De jo oppnådd en viss posisjon i kunstneriske kretser her.
De kjenner mange politiske flyktninger.
POLEN, 1959
...når den kommer minner meg om en ny dag
kommer og minner meg om kommer og minner meg om
God dag.
Du ser skrekkelig ut.
Hvor mange år?
15.
Og jeg er liksom heldig.
Jeg krysset grensen ulovlig og var åpenbart spion for britene.
Dere har ti minutter.
Hva har vi gjort?
- Jeg venter på deg. - Ikke gjør det.
Finn deg en vanlig mann. En som finner seg i deg.
Den mannen er ikke født ennå.
Jeg skal få deg ut.
SOMMER OG SANGER
Så snilt at De tok Dem tid. Si til mannen hva du heter.
- Det er Piotruch. - God dag.
Han er sjenert.
- Likner vi hverandre? - Som snytt ut av nesen.
Og? Vender De tilbake til musikken?
Ikke egentlig.
Godt vi kunne få Dem ut. Det var ikke bare lett.
Men viseministeren er vår nabo og en god venn.
Takk. Jeg er ytterst takknemlig.
Jeg har hørt Deres plate fra Paris. Den er virkelig god.
Vidunderlige arrangementer.
Det ville vært fint å spille den inn på ny på polsk.
Det ville være bra for Zula. Og for Dem.
Det er mor.
Jeg elsker deg inderlig, men jeg må kaste opp.
Bli til mottakelsen. Det kommer mange interessante folk.
Så, så.
Få meg vekk herfra.
- Det var derfor jeg kom. - Jeg mener for alltid.
Gjenta etter meg.
Jeg, Wiktor Warskij, tar deg, Zuzanna Lihonj, til min ektehustru.
Jeg sverger på å bli hos deg alltid, til døden oss skiller.
Jeg, Zuzanna Lihonj, tar deg, Wiktor Warskij, til min ektemann.
Jeg sverger på å bli hos deg alltid, til døden oss skiller.
Gud se i nåde til oss.
Flere til deg. Du veier mer.
Nå er jeg din.
Til evig tid.
Vi går rundt på den andre siden.
Der er utsikten bedre.
Til mine foreldre
Oversettelse: Tron Furu Scandinavian Text Service 2018